Du har fyra nya meddelanden. Första meddelandet:
Jag är i vårt vanliga rum. 504, så...
Meddelandet raderat. Nästa.
- Gör inte så. - Meddelandet raderat. Nästa.
Röstbrevlåda igen. Jag kan hålla på så hela helgen. Det vet du...
Meddelandet raderat. Nästa.
Hej, det är jag. Middagen är på g. Ser fram emot att se dig. Älskar dig.
- Nämen hej. - Jag vet inte vad jag ska ha på mig.
- Det är inget märkvärdigt. - Det är som att du aldrig åkt.
- Hur är det i verkligheten? - Jag vill duscha mig rent från den.
- Gissa vad? Vi fick anslaget. - Är det sant?
- Dr Kealey. - Det innebär mer tid borta.
Vi hade en sån löjlig teambuilding- övning i dag, men jag...
- Vad är det du bränner? - Helvete.
- Jag trodde att det var en kokbok. - Du skulle se det här stället.
Med en massa läskiga kryp? Nej, tack.
Utan mobiltäckning.
Det låter hemskt. När är maten färdig?
Men Adam, usch. Inte vid maten.
Du... Jag vet att det här har varit en jobbig period för oss, men...
Vi är nästan klarat det. Okej?
Jag är stolt över dig. Det du gör är betydelsefullt, det är verkligt.
Nej, du stannar vid spisen. Jag är utsvulten.
- Hallå? - Måste jag använda ett annat nummer?
Gillade du blommorna?
Du sa inte att du var gift.
Ta med mig.
Bara du och jag.
Vad är det med dig?
Pete och jag har jobbat med det här i månader. Det är viktigt.
Vi kan åka iväg när jag är tillbaka.
- Snälla, det här är ingen resa som... - Sluta.
Ta med mig. Ta mig till den här världen som du hållit gömd.
Pete.
Jag skulle aldrig... Helvete.
Vi måste prata om resan. Det är nämligen så här...
Visst. Är du ute och kör?
Ja, det funkar. Förlåt, vänta en sekund.
Shannon.
Jag tror inte att... Ett ögonblick.
- Ledsen. - Hej, Shan.
Vi ska väl ses på lördag? Har du glömt? Klänningen!
Om Adam åker iväg så kan du väl sova hos mig över helgen?
- Glöm det. Du verkar... - Shannon? Ledsen. Jag åker med Adam.
Jag ringer senare. Jag lovar.
Varför har jag aldrig fått dem?
Jag vet inte. Går inte firman omkull utan dig?
Det är ett stort steg. Det här.
Från att bojkotta allt som rör såna här skor... till dit vi ska nu.
- Det är isolerat. - Jag vet.
Jag vill vara delaktig.
Här är vår vän: Scarabaeidae Coleoptera.
Lokalborna hittade den och är det en ny art måste vi skydda den snarast.
Hallå?-Det är Pete.
Jag måste ta det öga mot öga. Vänta på mig.
- Ja. - Vi äter tillsammans.
Sista chansen att backa sen finns det inget återvändo.
Sa han medans han backar.
- Här. - Vad är det?
Vattentät och stöttålig för stadsbon.
- Åh, han älskar mig. - Han vet vad du gillar.
- Den var söt. - I det vilda är färg en varning.
- "Rör mig inte. Jag är giftig." - Matchar vi nu?
Nej, jag har en extramobil i väskan.
Om det inte vore för ekoxbaggen skulle vi inte få åka in där.
Kom igen!
Mycket står på spel. Men de är där. Det är jag övertygad om.
Jag gillar det. Nåt som frodas, trots oss.
Du mår illa. Väva ner rutan och få lite luft.
Jag klarar inte av att sitta bredvid. Är det okej om jag kör?
Jag ska kolla vad jag har i medicinväskan.
Jag mår bättre om du inte kör.
Tack.
- Du kan ha tur. - Den ser rejäl ut.
Ja, Petes bror tog med sig den från Bagdad. Hon följer alltid med.
Det är vår turväska.
- Hon? - Matilda.
Då ska vi se. Tejp, bandage, desinfektionsmedel, atropin.
- Vad är det? - Va?
Det är ett motmedel vid kemisk krigsföring.
- Vi har det för ormbett. - Vi kan ta det och se på stjärnorna.
Jag håller det utom räckhåll för dig då. Det räcker bara till en av oss.
Vi verkar inte ha nåt.
- Vem skulle ta det då? - Jag, självfallet.
- Ser du skylten för Självmordsgapet? - Ja.
- Följ den. - Allvarligt?
Den finns bara vid gapet. Deras ekosystem är så begränsat.
Tack.
- Jag ogillar det jag gjort mot Pete. - Jag gillar vad du gjort för oss.
Tack.
- Det är redan jättevarmt. - Ja. Då så.
Det borde bara ta några timmar att ta sig upp till toppen, sen är det lätt.
Behöver vi inte mer saker?
Det finns en utrustad forsknings- station på andra sidan gapet.
Har du Nemo? Din mobil. Snart har du ingen täckning.
Mobilen är inte den enda utanför sitt element.
Självmordsgapet
Tänker du söla hela vägen?
Kunde du inte ha hittat insekten i Bahamas?
De är mest under jord. De går upp en gång per år.
När jag hittar den ska jag döpa den efter dig.
- Vem då? - Scarabaeidae.
Anledningen att vi...
Struntsamma.
Allt ser likadant ut. Det är lite läskigt.
Okej.
Den minsta stenen visar vägen hem.
Så är det löst.
Du kan ju stänga av den.
Då så. Vi är framme.
Vi klättrar rakt ner härifrån.
Okej.
Gwynn.
Titta. Det är en fågelspindel.
Den är läskigt vacker.
- Bits den? - Nej, den har små käkar.
En geting har nog stuckit den. Därför är den så lugn.
Getingen gräver nog i närheten och begraver spindeln levande.
- Varför? - Så den är fräsch för hennes ägg...
- ...som hon redan lagt i spindeln. - Kan vi inte göra nåt?
Det är gjort.
Nej, låt mig gå först.
Se var du trampar. Ormarna är vakna så här års.
- Det var lugnande. - Oroa dig inte.
Fåglarna varnar om du kommer för nära.
Svarta törnkråkan är väldigt ljudlig.
Mäktigt.
Har du sett? Det är helt magiskt.
- Visst var det värt det? - Hur hittade du hit?
Jag vet inte. Jobbförmån, antar jag.
Då så, vi måste fortsätta.
Här kan vi inte slå läger. Solen når oss snabbt.
- Nej, nej, nej. - Jag stannar.
Jag är kär i det här stället.
Är du hungrig?
Tack.
Kampa här. Vinet kommer att gottgöra det.
Jag känner igen det.
Italien.
Minns du? Under olivträden.
- Hur fick du tag på det? - Jag väntade på nåt speciellt.
Varför dröjde du så länge med att komma hit?
Jag är här.
Gwynn.
Gwynn!
Det är nåt i tältet.
Rör dig inte.
- Adam... - Rör dig inte.
Var är den?
- Jösses! - Vad är det?
- En svart mamba. - Ta ut den!
Gwynneth!
Rör dig inte.
Om den biter har vi tjugo minuter att skaffa hjälp. Lugna ner dig.
Om vi är lugna är den lugn.
- Du måste lugna ner din andning. - Och sen?
Adam!
- Om vi ska klara oss härifrån... - Om?
Så kan vi inte bli bitna.
Döda den. Med din kniv.
Den är utanför.
- Jag somnade. - Vad mer kan vi göra?
- Släppte du in den? - Nåt måste vi kunna göra.
Man kan inte ta en svart mamba med händerna.
Vi kan inte bara ligga här.
Gör nåt.
Herregud.
Vi måste få bort den från öppningen.
Sovsäcken. Vi kan använda den som en sköld.
Men då måste du flytta på dig. Jo, du kan.
Är du redo?
Långsamt.
Försiktigt. Vänta...
Långsamt.
Mår du bra?
Vänta. Sluta.
Ser du den?
Den kommer att nudda dig.
Mitt ben.
Du måste hålla dig lugn. Lugn.
Det här kan locka den ifrån dig.
Titta på mig.
Jag kan inte.
Gwynneth, om den träffar mitt hjärta har jag fem minuter.
Titta på mig.
Du måste gå ut.
Nej.
Jag ville alltid att du skulle åka med.
Säg inte så.
Jag kan greppa hans nacke.
Trycka ner den.
Då har du en chans.
Sen då? Suga ut giftet? Snöra åt det?
Gamla amsagor.
Nej. Jag vill inte.
Du får inte dö här.
Når du den?
Försiktigt.
Vänta.
Gör inget korkat.
Du kommer att få oss båda dödade.
Skär ett hål i tältet. Stort nog så den kan ta sig ut.
Var är den?
Du sa inte att du var gift.
Sover hon eller är hon död?
Är det här verkligen vad livet hade utstakat för oss?
Jag vet inte.
Det måste du. Du måste alltid veta vad du vill.
Livet handlar inte om hur man dör.
Jösses.
Gör det.
Vi är chanslösa när det blir varmt.
Gör det.
- Stick igenom det, hugg inte bara. - Jag kan inte.
Snälla... Snälla. Få den bort ifrån mig.
Förlåt. Snälla få bort den.
- Snälla. Snälla få bort den. - Ta bort dess makt.
- Gör som du gjorde med spindeln. - Jag hatar spindlar!
Varför är du här då?
Jag är gravid.
Adam.
Hur länge har du vetat det?
Adam.
Det måste finnas nåt jag glömt.
Matilda.
Atropinet. Det kan ge oss lite tid.
Om jag blir biten.
Jag ser inte väskan.
Lämnade du den i bilen?
Pete sa att det måste vara nåt viktigt.
- Lägg undan min mobil. - Hur länge har du vetat?
Lägg undan den.
Väskan?
Var är den?
"Var är väskan, Adam?"
Var är väskan, Adam?
Var la du väskan? Adam?
Väskan.
42 grader.
Jag sa att det skulle bli soligt.
Väskan, Adam.
Att inte veta...
tär på en.
Riv upp det.
Den där skalbaggen...
finns den på grund av oss?
Eller har den alltid funnits här?
Adam.
Kommer nån att komma hit?
Nej. Pete kommer till forskarstationen om två dagar.
- Så han kommer? - Ja.
Två dagar för sent.
När tänkte du berätta det?
Vi skulle kunna gasa den.
Det finns en liten chans att den dukar under innan vi gör det.
Gasen sjunker så om våra huvuden är högre än...
Gwynn.
Jag ska försöka ta mig runt.
Annars får du gå ut och hämta väskan.
Jag tror att den är högst upp. Du får klättra.
Vi kunde ju inte gå tillbaka.
Det finns alltid en väg.
- Du hittar den. - Nej.
Jag vill att du går.
Hämta hjälp och atropinet. Annars får du kämpa vidare.
Du får inte göra det här.
Ni kommer båda att vara vid liv.
Vänta.
Gör det inte.
Jag vill inte det.
Jag vill inte.
Vad har du gjort?
Det är inte mitt barn, eller hur?
Jag vet inte.
"Jag vet inte."
Var är min fru?
Hjälp!
Det har alltid varit du.
Den saktar ner.
Den krälar in i sovsäcken.
Nu!
- Jag håller i den! - Helvete! Fan!
Adam!
Okej, okej...
Vi måste skära en väg ut. Var är mobilväskan?
Den som blir biten måste behålla lugnet och hålla såret högt.
- Den andra hämtar väskan. - Jag springer snabbast.
Det kan man säga.
- Vad fan har han som inte jag har? - Håll i nu.
Skulle han göra det här? Skulle han dö för dig?
Jag vet inte. Skulle han försöka döda mig?
Titta på mig.
Vi förtjänar det här båda, men springer du till honom om jag dör?
- Det är inte så. - Vad är det då?
- Pete hade rätt. - Det här är vårt barn.
- Nej. - Det är vårt barn.
Nej, det här är ingen tankelek som du kan jävlas med.
- Ingen behöver veta nåt. - Jag vet.
Jag vet.
Jag visste att det skulle betyda slutet.
Det var mitt fel.
Du är otrolig.
Gör det mig svag?
Nu skiter vi i det här. Jag puttar skiten mot hörnet.
När jag säger till öppnar du tältet och håller dig åt sidan.
Jag sluter sovsäcken och hivar ut den. Väl ute struntar den i oss.
Först då rör du dig.
Om jag blir biten...
kommer du väl tillbaka?
- Dö! - Gwynn!
Gwynn! Nej!
Gwynn!
Åh, Gud.
Håll upp armen! Jag kommer tillbaka!
Snälla, hjälp mig.
Helvete.
Va? Helvete.
Fan!
Kom igen.
NÖDLÄGE
Nej, nej, nej! Du får inte...
dö för min skull.
Ta hand om honom åt mig.
Lova det.
Dö inte!
Nej...
Nej, nej.
Översättning: Angel Hammer